OVERTYRE
HERRENS ÅR
I år 1 hadde Judea vært under romersk herredømme i knapt 100 år.
I keiser Augustus' 7. regjeringsår utgikk det et bud-
- om at alle jøder skulle la seg innskrive i manntall i sin fødeby.
For mange førte veien til hovedstaden Jerusalem-
- som var hjertet i landet deres.
Her lå festningen Antonia, som var sentrum for den romerske makten-
- og det store, gylne tempel, symbolet på urokkelig tro.
Skjønt de adlød keiseren, holdt de fast ved sin stolte arv.
De husket profetenes løfte:
En dag skulle en frelser fødes, og han skulle gi dem friheten.
Dere telles i Hebron.
- Navn og fødeby? - Samuel. Fra Joppa.
- Familie? - Michael.
Gå videre.
- Navn og fødeby? - Josef fra Nasaret.
- Familie? - Av Davids slekt.
- Og kvinnen? - Hun er min hustru.
Meld dere i Betlehem.
DET HERRENS ÅR 26
- Hva heter denne landsbyen? - Nasaret.
Vi er i Jerusalem i morgen kveld.
- Vil du ikke se på soldatene, Josef? - Vi har jo sett romere før.
Ja, og vi kommer til å se dem igjen.
Bordet mitt er visst ikke ferdig.
Hvor er sønnen din?
Han vandrer rundt i fjellene.
- Han forsømmer arbeidet sitt. - Nei.
Da jeg påpekte det, svarte han:
"Jeg må gjøre min fars arbeid."
Hvorfor er han da ikke her og arbeider?
Det gjør han da også.
Legionærer, giv akt!
Velkommen, Messala.
Nå har du kommandoen.
Takk.
Takk for at du overtar vervet.
Drusus...
Som gutt drømte jeg om å få kommandoen her.
Og nå har jeg fått den.
Giv akt!
Rad en, rett høyre!
Fremad!
- Jeg hadde glemt hvor varmt det er. - Om det bare var det...
Jeg bodde i Jerusalem til jeg var 14.
- Faren min var... - Ja, jeg vet det.
Han var en ypperlig stattholder.
Hvis man kan være noe slikt i dette fordømte landet.
Vil du fram i verden, så påta deg vanskelige oppgaver.
- Jeg ba om denne posten. - Folk her har forandret seg.
Hvordan da?
De viser sin forakt for Roma.
- Det er da ikke noe nytt. - De er grepet av religionsvanvidd.
- De knuser gudebildene våre. - Da må de straffes.
Det gjør vi.
Når vi kan finne dem.
- Finn lederen deres. - Vi kan ikke slå ned på noe.
Der er rare krefter i gang her.
Alt dette pratet om Messias.
Man ventet på ham da jeg var liten.
Jødenes konge, han som skal føre dem til et antiromersk paradis.
Gjør deg gal.
Det er en galning som heter Johannes, han drukner folk i en elv.
Sønnen til en tømrer løper rundt og gjør mirakler.
- Det fins bråkmakere overalt. - Han er ikke som de andre.
Han sier at Gud fins i oss alle.
- Tankene hans er dypsindige. - Du har vært her for lenge.
Dra tilbake, Sextus.
Reis hjem til Capri og hvil ut ved havet.
Glem alt om at Gud bor i alle.
Bare én mann er guddommelig.
Keiseren er sint.
Judea må bli en lydig provins.
Jeg skal gjenopprette ro og orden.
- Men hvordan, Messala? - Man kan kaste folk i fengsel.
Men hvordan bekjemper man det her oppe? Hvordan bekjemper du en ide?
Spesielt en ny ide.
Det er en jøde her som vil prate med Messala.
Jeg antar at han har et navn.
- Han sier han er prins. Juda Ben-Hur. - Så vis ham respekt!
- Si at jeg kommer ut. - Ja.
Centurion!
Dette var hans land før det ble vårt.
Ikke glem det.
Ja vel, tribun.
Et klokt trekk. Ben-Hur er Jerusalems rikeste mann.
Og overhode for en mektig familie.
Vi var venner som barn.
Vi var som brødre en gang.
Sextus...
Du spurte hvordan man bekjemper en idé.
Det skal jeg si deg. Med en annen idé.
Jeg sa jo at jeg skulle komme tilbake.
Jeg hadde gitt opp håpet.
Jeg er glad for å se deg.
- Se på deg selv. - I like måte.
Du er tilbake som tribun.
Jeg skålte for deg da jeg hørte det.
La oss ta enda en skål.
- Hvordan har din mor og søster det? - Fint.
De prater bare om deg.
- Har Tirza giftet seg? - Nei,
men hun har beilere nok.
- Hun er forelsket i deg. - Jeg gleder meg til å se dem.
Jakter du på sjakaler og løver?
Eller er du for fornem til det?
- Ned med Eros. Leve Mars. - Ned med Eros. Leve Mars.
Der oppe hvor bjelkene møtes?
Bra.
Vel, du kan fremdeles.
- Vi er fremdeles nær hverandre. - På alle måter.
- Det håper jeg i alle fall. - Jeg vet det...
Du er romer og jeg er jøde. En gang reddet du mitt liv.
Det er det beste jeg noen gang har gjort.
Juda...
Dette er en tøff provins å styre.
Jeg får bruk for hjelp og gode råd.
- Vil du ha råd av meg? - Ja.
Trekk legionene deres tilbake.
Gi oss friheten vår.
Keiseren er dessverre glad i riket sitt. Spesielt liker han Judea.
- Men Judea liker ikke ham. - Ubesvart kjærlighet er trist.
Her holder jeg til.
Det er ganske dystert.
Nei, veldig nøysomt.
Ekte romersk.
Jeg blir nestkommanderende for stattholder Valerius Gratus.
Han kommer hit med to legioner til.
Da er altså ryktene sanne.
Keiseren er misfornøyd med folket ditt.
Opprøret ulmer. Det vil bli slått til jorden.
Men familien din har intet å frykte.
Du er min gode venn.
Jeg er jøde.
Du er ikke noen opprørsk pøbel.
Det er mitt folk. Jeg er en av dem.
Vær klok, Juda.
Vi lever i en romersk verden. Du må lære å bli en del av den.
- Du har forandret deg. - Jeg har sett verden og Roma.
Det er ikke tilfeldig at Roma ble verdens navle.
Nei, det skyldes legionene deres.
Ikke bare det.
Andre land har sterke hærer. Jeg har kjempet mot dem selv.
Det var skjebnen som valgte oss til å sivilisere verden.
Veiene våre forbinder verden.
Kulturen vår er den ypperste.
Jeg tror på mitt folks framtid.
- Ja, selvfølgelig. - Og du kan hjelpe dem.
Hvordan?
Du er en respektert aristokrat.
Du er en prins for folket ditt.
Du er rik og mektig.
Folk vil lytte til deg.
Du må fortelle folket ditt at motstand mot Roma er idiotisk.
Det nytter ikke!
Det vil bare føre til én ting: At folket ditt blir utryddet.
Jeg er motstander av vold.
Jeg taler gjerne imot det igjen.
Da er vi jo enige.
Når kan jeg besøke familien din?
- Vi håpet det ble i morgen. - Utmerket.
La oss ta en skål.
- Det er en forferdelig vin. - Den er lagd spesielt til romerne.
Dere er grusomme mot deres beseirere.
Vi lever i en gal verden.
Men det er én ting som er bra:
Gamle venners lojalitet.
Vi må stole på hverandre, Juda.
Vil du skåle for det?
Av hele mitt hjerte.
Her er alt slik det var før.
Der inne lekte vi soldater.
Oppe på taket sto vi og kastet stein på folk på gaten.
- Vi var noen slyngler. - Nei, dere var to gode gutter.
Jeg ville likt den tiden igjen.
- Ingenting har forandret seg. - Bortsett fra fontenen.
- Den gamle brønnen tørket alltid ut. - Ja, hver eneste sommer.
En ny fontene og en ny Tirza. Du har blitt voksen.
Han er den samme, ikke sant?
Han var en gutt da han reiste. Nå er han en voksen mann
med et stort ansvar.
Kom.
Keiseren oppfører store bygg. Jeg har forresten med noe til deg.
Den er pen.
Er den romersk? - Nei, libysk. Jeg var der i fjor.
Et fantastisk felttog.
Etter to dagers kamp flyktet hæren deres.
Så marsjerte vi mot hovedstaden.
Den var vakker før vi ødela den.
Nå er det bare en askehaug igjen.
- Jeg kjeder dere med pratet mitt. - Kom. Jeg vil vise deg noe.
Tusen takk for gaven.
Det smykket kler deg.
Hva sier du?
Den er praktfull.
- En araberhingst. - Jeg har alt ham opp selv.
- Kan jeg ta en tur på den? - Ja, den er din.
Gir du den til meg?
Du er et godt menneske, Juda. Dette blir som i gamle dager.
Har du tenkt over det jeg sa?
Ja, jeg har pratet med mange.
Snakket mot vold, hendelser.
- De fleste var enig med meg. - Men ikke alle?
- Nei. - Hvem var uenig?
- De sinte og utålmodige. - Hvem er de?
Hvem er de, Juda?
- Vil du gjøre en venn til tyster? - Det dreier seg om forbrytere.
- De er jo patrioter, Messala. - Patrioter?
Juda.
La meg forklare deg noe. Noe du kanskje ikke er klar over.
Keiseren holder øye med oss. Han skuer mot øst.
Dette er min store sjanse, Juda.
Hvis jeg kan skape ro i Judea, kan vi begge to nå langt.
Det ville ført rett til Roma.
Kanskje ender jeg ved keiserens side.
Jeg mener det. Tidspunktet er det rette.
Dette er tiden.
Keiseren holder øye med oss. Nå gjelder det å tjene ham.
Du må hjelpe meg. Tjen ham.
Du omtaler ham som en gud.
Ja. Han er den største på jorden. Ikke...
Ikke det.
Hjelp meg, Juda.
Jeg vil gjøre alt for deg, Messala.
Bortsett fra å forråde mitt folk.
Ved alle guder, Juda, hva betyr livet til et par jøder?
Selv om jeg ikke overtaler dem, vil jeg ikke hjelpe deg med å myrde dem.
Det er noe du må forstå.
Vi har en fortid og en framtid.
Framtid? Dere er overvunnet.
Dere kan ta landet og slakte folket.
Men vi vil reise oss fra støvet.
Du lever i fortidens myter.
Salomos storhet er svunnet hen.
Dere har ingen Josva eller David.
Du må vende blikket mot vest, Juda.
Ikke vær tåpelig.
Heller tåpelig enn morder.
- Jeg er soldat. - Du myrder for Roma. Roma er ond.
- Jeg advarer deg...
Roma er en hån mot Gud.
Roma knuser folket mitt, hele verden!
Ikke for evig.
Den dagen Roma faller, vil det gjalle et gledesrop uten like.
Juda.
Enten hjelper du meg, eller så motarbeider du meg.
Du er enten for meg eller imot meg.
Hvis det er valget jeg har, så er jeg imot deg.
Nå kommer de.
Hvor er Messala?
- Hvor er Messala? - Han har gått.
Gått?
- Hvorfor? - Han kunne ikke bli.
En ny tribun har mange plikter.
La oss spise middag.
Velsignet være du, Herre Gud, som skjenker oss brød.
Vi får aldri se ham mer, Tirza.
Han ville ha meg til å forråde vårt folk.
Juda...
- Karavanen fra Antiokia er her. - Ja, jeg har sett det.
Simonides!
- Velkommen. - Judas.
- Velkommen tilbake. - Herre.
- Simonides har tatt med gaver. - Rav til meg og silke til Tirza.
- Og god vin til min herre. - Og gleden ved å se deg igjen.
Jeg har gode nyheter med meg.
- Og karavanene fra Petra? - De er kommet.
Her er regnskapet.
Hva med Numidia?
Kongen deres har gitt oss handelsretten.
Hvert år gir du meg regnskapet ditt.
Hvert år gjør du meg rikere.
Men du er min største skatt.
Livet mitt tilhører huset Hur.
Bare min datter betyr like mye.
- Hun må være en ung kvinne nå. - Hun er min herres eiendom.
Hun var født datter av din slave.
Du er min venn, ikke min slave.
Esther ber om lov til å gifte seg.
Hun har min tillatelse. Må du få mange barnebarn.
Om det er Herrens vilje.
Esther vil gjerne prate med herren sin.
Vil du gjerne gifte deg, Esther?
Det er min fars vilje.
Din tilkommende er en heldig mann.
- Hva heter han? - David, sønn av Mattias.
- Av hvilket hus? - Han er sin egen herre.
Fortell meg mer om ham.
Jeg har bare sett ham én gang.
Han er kjøpmann fra Antiokia.
Han vil kjøpe Esther fri.
Esthers frihet er min bryllupsgave.
Svært sjenerøst, herre.
Elsker du ham?
Jeg vil lære å elske ham.
Du har min tillatelse til å gifte deg.
La oss skåle for et lykkelig liv.
Og en trygg hjemreise til Antiokia.
- Skremte jeg deg? - Nei.
Hva tenkte du på?
Jeg sa adjø til denne byen.
Og til dette huset.
Du har ikke vært her så ofte. Hva kan du huske herfra?
Far tok meg med hit av og til da jeg var liten.
Jeg har alltid vært lykkelig her.
Bortsett fra én gang...
- Du og den romerske gutten... - Messala.
Dere hadde vært på jakt, og du ble brakt såret hjem.
Jeg rørte ved ansiktet ditt.
Jeg ba til Gud om at han ikke måtte la deg dø.
Jeg kan nesten høre deg si det. Like mildt som du sier det nå.
- Ja, herre. - Herre? Jeg har gitt deg friheten.
Jeg har aldri følt meg som slave.
Og nå...
...føler jeg meg knapt nok fri.
Hvis kong Salomo i sin tid-
- fant en slavepike vakker-
- kunne han velge henne ut og få henne brakt til seg.
Det var litt av noen tider.
Det var andre tider.
Og det er lenge siden.
Hvis du ikke var en annens brud, ville jeg kysset deg adjø.
Hvis jeg ikke var en annens brud, ville vi ikke trengt å si adjø.
Slaveringen din.
La oss bytte.
Du får din frihet og jeg får din ring.
Vil du bruke den?
Helt til du finner den kvinnen du vil gifte deg med?
Helt til da.
Du nyter gudenes gunst, Gratus.
Motta embetets laurbærkrans.
Takk, tribun.
- Jeg ser ingen delegasjon fra byen. - Det kommer heller ingen.
Jerusalems velkomst blir ikke varm, men jeg lover at den blir fredelig.
La oss fortsette.
Der er Messala.
Han så deg, Juda.
Den nye stattholderen.
Tilbake!
- Tilbake. - Der oppe! Du, kom.
Måtte være jødene!
Åpne, i keiserens navn.
Hva har skjedd, Juda?
Åpne opp i Romas navn!
- Jeg sto bare og... - En takstein falt på stattholderen.
De kommer ikke til å tro henne!
Du sier ikke et ord, Tirza.
Lukk opp porten.
La meg snakke med dem.
La meg forklare...
- Arrester kvinnene! - Ikke dem!
- Judas! - Det var bare et uhell!
La meg få forklare. Det var bare en ulykke!
- Det var denne mannen. - Det var et uhell.
Et uhell?
En av taksteinene var løs.
Før dem vekk!
Nei, la dem være.
Juda!
Messala.
Du må si til dem at de tar feil! En av taksteinene var løs.
Det var et uhell!
La i alle fall dem slippe løs!
- Messala! - Messala!
- Slipp tjenerne fri. - La dem gå.
- Bli med. - Hvor?
Til Tyrus.
Tyrus?
Jeg har ikke hatt noen rettssak.
Skal jeg sendes i døden uten dom?
Anklagene er falske!
- Hvor er min mor og min søster? - Bind hendene hans!
- Fortell meg om de er trygge. - Jeg kan ikke si noe.
Videre!
Vokter!
Der inne!
Opp trappene!
Vokter!
Til høyre!
- Vent! - Send dem ut.
Send dem ut.
Dere kan gå.
Gå!
Lukk døren.
Hvor er moren og søsteren min?
Hvor er de?
Innenfor disse murene.
Stattholderen overlever. De vil ikke bli dødsdømt.
Men de vil bli straffet.
Er det virkelig mulig...
Er det virkelig mulig at du kan gjøre dette?
Mot tidligere venner? Mot en familie du elsket?
Slipp dem fri!
Du må da slippe dem fri?
Messala!
- Jeg ville ikke myrde stattholderen. - Nei, det vet jeg.
Vet du det?
- Da er du jo ond. - Nei, Juda.
Jeg ba om din hjelp.
Og nå får jeg den.
Ved å statuere et eksempel avskrekker jeg mot opprør.
Ved ubarmhjertig å straffe en venn, får jeg folk til å frykte meg.
Men ikke familien min.
La dem få slippe.
Vær så snill.
- Jeg bønnfaller deg, Messala. - Bønnfaller!
Bønnfalt ikke jeg deg?
Du har selv valgt dette.
Hvis du dreper meg, blir moren og søsteren din korsfestet!
Fortsett, Juda.
Bare slå meg i hjel, Juda.
Må Gud gi meg hevn.
Bare vent til jeg vender tilbake.
Vender tilbake?
Vekk med ham.
Tribunen vil snakke med dere nå.
- Jeg er forvalter hos familien Hur. - Jeg husker deg godt.
Min datter Esther og jeg har hørt hva som har skjedd.
- Juda er uskyldig. Du kjenner ham. - Ja, bedre enn deg.
Da vet du jo godt at anklagen er ubegrunnet?
Fangene er allerede dømt.
Anklagen er falsk.
Juda ville ikke drepe stattholderen.
Innerst inne må du da vite at han aldri ville gjøre noe slikt?
Du må vite det, i hjertet ditt.
Drusus.
Behold denne mannen her til vi kan forhøre ham.
Holdt!
Vann til soldatene!
Soldater først!
- Vann... - Vekk fra brønnen!
Få dem bort fra brønnen!
Vann til hestene.
Først soldatene!
Her.
Vent.
Ikke noe vann til ham.
Gud, hjelp meg...
Du der! Jeg sa at han ikke skulle ha vann.
Alle reiser seg!
Få dem på føttene.
Du der, inn i rekken!
Opp!
Fremad!
Du der, tilbake!
Fremad, kjøtere!
Konsulens sjalupp nærmer seg.
Gjør klar til å heve årene.
Hev årene!
Årene ned!
Den nye admiralen. Quintus Arrius.
- Hvor mange roere? - 200.
- Og reserver? - Vi skifter ut 30 hver time.
Denne mannen er syk. Avløs ham.
Ja vel.
- Har dere hatt trøbbel med ham? - Han er ulydig.
Det skal snart ta slutt.
Hvor lenge har du tjenestegjort?
- Nummer 41. - I morgen er det en måned.
Du fører nøye regnskap. Og før dette skipet?
- Tre år på andre skip. - Tre år?
Du har vilje til å gjøre motstand, men fornuft nok til å la være.
Dine øyne er fulle av hat, 41.
Det er bra. Hat holder folk i live.
Det gir en styrke.
Hør etter!
Dere er alle dødsdømte. Vi holder dere i live slik at dere kan arbeide her.
Derfor må dere ro godt.
Og overleve...
- Skipet er klart, konsul. - Ta årene fatt.
Til årene!
En flåte av makedonske galeier har plyndret romerske handelsskip.
Keiseren har gitt oss det ærefulle oppdrag å finne dem og knuse dem.
Kamptempo.
Kamptempo!
Angrepstempo!
Vedringstempo.
Vedringstempo!
Hvil.
Holdt!
Hvil.
- Hva gjør du her? - Jeg fikk beskjed om å melde meg.
Det hadde jeg glemt.
Du kunne ha drept meg.
Hvorfor gjorde du ikke det?
- Jeg er ikke klar til å dø. - Hva skulle reddet deg fra døden?
Mine fedres Gud.
Din Gud har ikke større makt enn de avgudene jeg ber til.
Våre guder hjelper oss ikke.
Men jeg kan hjelpe deg.
Høres det interessant ut, 41?
Det kan jeg se at det gjør.
Jeg bruker fritiden min på å lære opp gladiatorer.
Jeg eier Romas beste gladiatorer.
Vil du bli en av dem?
- Og dø som din slave? - Det er bedre enn å sitte lenket.
Jeg blir ikke her til evig tid.
Ikke det?
Hva ville du gjort hvis du klarte å flykte?
Moren og søsteren min ble dømt selv om de var uskyldige.
Du sier ikke at du var uskyldig.
Ville det hjulpet å gjenta det?
Tenk over tilbudet mitt. Så lenge vi seirer, kan du ikke flykte.
Taper vi, går du ned med skipet. Lenket til åren din.
Gud lot meg ikke overleve i tre år for å la meg drukne ved åren min.
Det er en sta tro du forfekter. Du tror altså at livet har en mening.
Et fornuftig menneske ville ha mistet troen for lenge siden.
Som du har.
Hva fikk deg til å miste troen?
Tilbake til åren din, 41!
Fienden er i sikte, konsul.
Gjør klar til kamp!
Alle mann til postene!
Klargjør ild.
Skynd deg. Skaff mer ammunisjon.
Hev årer!
Årer i hvilestilling.
Lenk fast roerne!
Vakt.
Sett nummer 41 fri.
Jeg vil ikke dø!
- Hvorfor gjorde han det, 41? - Det vet jeg ikke.
Jeg er tidligere blitt hjulpet uten å forstå hvorfor.
Vanlig tempo!
Sett fyr på nummer en.
Fyr!
Trekk inn årene.
Venstre årer opp!
Trekk inn.
Legg til høyre.
Inn med årene!
Fyr!
- Se opp! - Fyr!
Rorgjenger! Legg an til vedring.
Vedringstempo.
Fiendtlig skip på vedringskurs.
Vi blir vedret!
Hvorfor reddet du meg?
Hvorfor låste du opp lenkene mine?
Hva heter du, 41?
Juda Ben-Hur.
Juda Ben-Hur...
La meg dø.
Vi holder dere i live slik at dere kan arbeide her.
Ro godt, og lev.
Er det et firkantet seil?
Det er vanskelig å se.
La oss håpe det er fienden.
Det betyr min død og din frihet.
Det er et romersk seil.
Velkommen, konsul. Vi hadde gitt opp å finne deg.
Vann.
- Er flåten gått tapt? - Bare fem galeier.
- Og slaget? - Vi vant. Seieren er din.
- Vant vi? - Ja.
Gud har reddet ikke deg alene, men også den romerske flåten.
Hill, Arrius!
Hil Arrius!
Høyre årer!
Du har befridd havet for en stor fare, Quintus Arrius.
Du har vunnet denne seiersstaven med stor ære.
- Hvem er din ledsager? - Mannen som reddet mitt liv.
Er det alt du vet om ham?
Nei. Han ble uskyldig dømt for et attentat mot stattholderen i Judea.
Merkelig mann.
Han vil drepe stattholderen min, men redder livet til konsulen.
La oss prate om ham i morgen.
Vi har alle opplysningene om ham.
Han var mektig i sitt eget land.
Men et angrep på en stattholder er et angrep på det romerske folk.
Han ville nok ikke angripe noen.
La oss prate ut, konsul.
La oss være barmhjertige.
Som belønning for din store seier-
- blir han frigitt som galeislave.
Vi gir ham til deg, gjør som du vil med ham.
Det er senatets og folkets vilje.
Nylig vendte jeg hjem med en mann som hadde reddet livet mitt.
Han er Romas beste kusk.
Fem ganger har han kjørt mine hester til seier.
For meg er han som den sønnen jeg en gang mistet.
Jeg føler igjen stolthet over en god sønns bedrifter.
Vi er knyttet sammen med et sterkt bånd.
Adopsjonen er nå blitt godkjent.
Unge Arrius er nå min rettmessige arving.
Mine fedres ring skulle ha gått til min egen sønn.
Nå er den din.
Det er en besynderlig skjebne, som har gitt meg et nytt hjem...
En ny far.
Skjebnen har ført meg hit, og kan føre meg bort igjen.
Hvor jeg enn er, vil jeg bære denne ringen slik en sønn skal.
I takknemlighet, kjærlighet og ære.
La meg presentere min sønn.
Pontius Pilatus, min venn, hils på min sønn Arrius.
- Før vant hestene mine hele tiden. - Det er prektige og raske dyr.
Men ikke raske nok.
Du stammer jo fra Judea?
- Jeg hører at klimaet er ulidelig? - Ikke for judeere.
- Jeg skal bli stattholder. - I Judea?
Jeg ba om Alexandria, men det er bruk for meg i ørkenen.
Ned til skorpionene og profetene.
Glem Judea i kveld.
Geiter og Jehova.
Du reiser fra oss.
Jeg er nødt til det.
Jeg kan ikke hindre deg i det.
Det har alltid vært i dine tanker. Jeg har kunnet se din smerte.
Men jeg vil råde deg til å vente.
Pontius Pilatus skal avløse Gratus.
- Når skjer det? - Svært snart.
Det er til vår fordel.
Det er ikke til noens fordel hvis jeg skulle komme for sent.
Den tanken har plaget meg mens jeg har vært her.
Får vi se deg i Roma igjen?
Du har gitt meg et nytt liv her.
Det skal jeg aldri glemme.
Gudene viser ikke stor interesse for en gammel manns håp.
De gjør akkurat som de vil.
Tilgi meg.
Du er fremmed her.
Er du kanskje fra Nasaret?
Hvorfor spør du?
Jeg trodde...
...at du kanskje var den...
At du var den jeg leter etter.
Han må være på din alder.
Hvem?
Når jeg finner ham, vil jeg vite det.
Jeg er Balthasar fra Alexandria.
Jeg er gjest hos sjeik Ilderim.
Hjernedøde kjøtthaug!
Nei, ikke pisken!
Der er verten min.
Forsiktig!
Tåpe, du forstår deg ikke på hester!
Pisker du dem igjen, flår jeg deg!
Ta svingen forsiktig, og så lar du dem strekke ut.
Husk hva jeg har sagt!
Nydelige hester.
La dem strekke ut nå!
Han klarer ikke svingen.
Abadon, stopo ham!
Stopp pisken!
Jeg skal drepe ham!
La meg få tømmene!
Du kan ikke behandle hestene mine som dyr!
Du burde drevet geiter i stedet!
Forsvinn!
Kjør geiter, ikke hester!
Så du hva som hendte?
Denne fremmede forutsa det.
- Hestene går ikke i spann. - Ikke det?
Den ytterste holdt tempoet.
- Antares. - Den langsomme?
Den burde løpt innerst slik at den kan føre spannet i svingene.
Hvor har du lært deg dette?
Cirkus i Roma.
Har du kjørt i cirkus?
- Kan du få dem til å løpe som en? - Nei, jeg er på vei til Jerusalem.
Karavanen drar ikke videre i dag.
Vi har god tid til å spise og snakke!
Kom inn i teltet mitt og la meg høre om løpene dine i Roma.
Jeg kunne lovprist hestene.
Intet annet dyr har i den grad bevart skapelsens uskyld.
I morgen setter jeg Antares innerst.
Gjør åket kortere. Da klarer de svingene bedre.
Juda Ben-Hur.
Du er jøde, og likevel har du kjørt i cirkus i Roma?
Ja, ved et skjebnens lune.
At du kom hit var så passende.
Vi kunne ha utrettet mirakler, men hvis du må videre...
Reisen min kan ikke utsettes.
Men du kan jo komme tilbake.
- Bare ta med deg konene dine. - Jeg har ingen.
- Ingen koner? Jeg har 6... Nei, 7. - Jeg har talt til 8.
Og han har flere hjemme.
Det er fint å ha mange koner.
En dag skal jeg finne meg en.
Én gud, det kan jeg forstå. Men én kone... Det er usivilisert.
Det blir ikke særlig sjenerøst.
- Smakte ikke maten? - Jo, det gjorde den.
Takk.
Kjøp deg noen koner, min venn.
Nå må jeg si god natt til skjønnhetene mine.
Når det er sengetid, venter de og ser hvem jeg velger for natten.
- Da er det best jeg går. - Nei, bli her og se på dem.
Bare kom, barna mine.
Fremmede gjør dem sky.
Kom.
Kom. Ikke vær redde.
Sånn, barn.
De stammer fra faraoenes hester, og er oppkalt etter stjernene.
Kom, Antares.
Du er den tregeste, Antares, men du er utholdende.
Hva? Ja, ja.
Ja, jeg er glad i deg også. Min kjære Antares.
Kom, Rigel.
Verden er god mot oss, Rigel.
Min kjære Rigel.
Ja, du er søvnig.
Dagens innsats er snart over.
Du skal snart få lov til å sove.
God natt, mine kjære.
Jeg har ikke glemt deg, Aldebaran.
Du er den raskeste av dere.
Så prektige dyr har de ikke i Roma.
Du skulle sett moren deres, Mira.
Folket mitt klarer ikke å unnvære henne.
De har allerede tillit til deg.
Det er sent, Antares og Rigel.
Hvil nå, Altair og Aldebaran.
Dere skal være sterke og raske.
Gå, barn.
I Jerusalem skal de konkurrere med mesterens firspann.
Messala og hans sorte djevler.
Han vinner for enhver pris.
Messala? I cirkus?
- Kjenner du ham? - Ja.
Men du liker ham visst ikke?
Folket mitt har bedt om en mann som kan beseire Messala.
Du kunne knekt den hovne romeren.
Hestene mine har du sett.
Hvis de fikk en dyktig kusk, ville de flydd av sted som vinden.
Det er ikke mulig.
Det er stor skam.
Du kunne ydmyket tribunen mens det undertrykte folket så på.
Bare tenk. Ydmyket av en jøde.
Jeg vet godt at det ikke er mulig.
Tanken er i all fall herlig.
- Er det ikke det du vil? - Jeg ordner opp på min egen måte.
Du vil drepe ham, ikke sant?
Jeg kan se det i øynene dine.
Men uansett hva han har gjort, har du ikke rett til å drepe ham.
- Han kommer til å få sin straff. - Jeg tror ikke på mirakler.
Livet er et mirakel. La Gud være dommeren.
Du tror ikke på mirakler.
Gud snakket til meg,-
- og lot en stjerne føre meg til et spedbarn i en krybbe i Betlehem.
Gud levde i det barnet.
Nå er han voksen, og klar til å starte med sitt kall.
Jeg er kommet for å være klar når han viser seg blant oss.
Han er nær.
Han så samme solnedgang som oss.
Kanskje han står i en døråpning i nærheten.
Kanskje han er hyrde, kjøpmann eller fisker.
Men han lever.
Det vil prege livene våre fra nå av.
Det er mange veier til Gud.
Jeg håper ikke din blir for tornefull.
Nå er jeg søvnig.
Ikke alle er så gode som Balthasar, så vi må holde våre sverd skarpe.
Og våre hensikter ærlige.
Jeg må dra videre.
Bare en siste ting:
Det hersker ingen lov i arenaen.
Mange blir drept der.
Jeg håper vi vil møtes igjen.
Esther?
Det er Juda.
Juda...
Du lever!
Du lever...
Hva gjør du her? Hva har skjedd?
Nå er jeg her.
Jeg er hos deg.
Esther.
Hvor er faren din?
De fengslet og torturerte ham den dagen du ble ført vekk.
Da de var sikre på at han ikke visste noe, slapp de ham fri.
- Vi har skjult oss her siden. - Dro dere ikke tilbake til Antiokia?
Nei, romerne tok alt. Vi hadde ikke noe å dra tilbake til.
Esther...
Esther.
Hvor er moren og søsteren min?
Esther.
La meg varsle ham.
Far...
Det har hendt noe vidunderlig.
Juda Ben-Hur lever.
Han er hjemme. Han er her.
Juda!
Juda Ben-Hur.
Min kjære, gamle venn.
La meg få se på deg.
La meg se deg.
Da er det altså sant.
Pris Gud for hans store nåde.
Hvor er de?
Vi har ikke hørt noe fra dem siden den grusomme dagen.
Lojaliteten har kostet deg dyrt.
Det er ikke synd på meg.
Jeg er en større mann i dag.
Dette er Malluch, min bedre halvdel. Vi møtte hverandre i fangehullet.
Vi ble løslatt samme dag.
Malluch var stum og jeg var lam.
Jeg er hans tunge, og han mine ben.
Sammen er vi en stor mann.
Gamle venn...
Hun ga aldri opp håpet om at du ville komme tilbake.
Men jeg trodde ikke på det.
Jeg vet du er oppsatt på å redde familien din.
Men hvis det ikke er mulig, er det bra det fins andre muligheter.
En stor del av formuen din er reddet.
Jeg røpet aldri hvor den var.
Med den kan vi igjen vinne makt og spre død blant romerne.
Det er ikke det jeg ønsker.
De er døde, Juda.
Ingen overlever fire år i fangehullet.
På galeiene lever man bare ett år.
Det er sant.
Juda Ben-Hur!
Du er tilbake hos oss igjen!
Hvor gjerne jeg ville ledd igjen.
La oss le.
Det skal atter være glede i dette hus.
Vi skal feste blant støv og spindelvev.
La meg ta ham.
Her har vi stått før.
- Det er lenge siden. - Fire år.
Men det virker som det var i går.
Jeg sa:
"Hvis du ikke var en annens brud, ville jeg kysset deg adjø."
"Hvis jeg ikke var en annens brud, ville vi ikke trengt å si adjø."
Jeg er ikke en annens brud nå.
Hvorfor har du ikke giftet deg?
Far hadde bruk for min hjelp.
Og...
Jeg bærer den fremdeles.
Jeg lovet å bære den helt til jeg fant meg en brud.
Den har blitt en del av hånden min.
Vet Messala at du er her?
Han skal få greie på det.
Han må vite hvor de er.
Men hvis du finner ut...
- Hvis Messala sier at de... - Da vil han ønske at de var i live.
Jeg har sett hva hat kan gjøre.
Faren min spises opp av hatet sitt.
Jeg har hørt om en ung rabbiner som sier at tilgivelse er størst.
Og at kjærlighet er sterkere enn hat. Jeg tror på det.
- Esther. - Juda.
Du må leve, Juda.
Hold deg unna Messala.
Jeg kan ikke glemme følelsene mine.
Det er ikke mulig.
Den taksteinen som falt den gangen henger fremdeles i luften.
Denne gangen blir du ikke sendt til galeiene.
Denne gangen vil du bli drept.
Du vil dø.
En gave fra Quintus Arrius.
- Er konsulen her? - Det er Quintus Arrius den yngre.
Vis ham inn.
- Har konsulen en sønn? - Ja, han er mesterkjører.
Hvorfor kommer han med gaver?
- Mulig han vil konkurrere mot deg. - Se.
- Fantastisk. - Fra en mann jeg ikke kjenner...
Der tar du feil, Messala.
Juda!
Hvilken magi har sørget for at du bærer konsulens navn?
Det er din egen magi.
Du dømte meg til galeiene.
Jeg reddet konsulens liv.
Kjenner du seglet hans?
Nå er jeg tilbake, som jeg sverget jeg ville gjøre.
Det er en uhyre passende gave.
Skal jeg bruke den på meg selv?
Hva har skjedd med moren og søsteren min?
- Jeg fører ikke bok over fangene. - Finn dem, Messala!
Gi dem tilbake til meg, så skal jeg glemme det jeg lovet meg selv.
Jeg må ha stattholderens aksept.
Så få den!
Jeg kommer tilbake i morgen.
Skuff meg ikke, Messala.
Hva skjedde med dem?
Kan de ha overlevd i fem år?
Finn ut av det, Drusus.
- Og hvis de er døde? - Så er de døde!
Miriam, hustru. Tirza, datter.
Ja. Lever de fremdeles?
Kjelleren i østre fløy.
Fangevokteren der vet det nok.
Vann...
Slipp meg ut...
Hør oss
- Når så du dem sist? - Aldri.
Jeg har vært her i tre år. Men de lever.
Maten forsvinner.
Spedalske...
Vi må straks føre dem ut av byen og brenne ut cellen.
Er det noen her?
Jeg vet det er noen her!
Hvem er du?
Ikke kom nærmere.
Hvem er du?
698 Esther?
Det er Miriam.
Miriam?
Bli der du er.
Dere er hjemme igjen!
Bli der du er!
Vi er spedalske.
Esther...
Tirza!
Esther...
Lever Juda?
Ja, han lever. Han er her.
Hvor?
Han leter etter dere.
Jeg må fortelle ham dette.
- Nei! - Fortell min far.
Nei! Ikke fortell det til noen.
Vi drar ut til de spedalskes dal.
Vi kommer ikke tilbake.
Juda må få vite dette.
Nei.
Jeg bønnfaller deg...
Jeg så ikke ansiktet hans.
Har han forandret seg?
Nei, overhodet ikke. Han...
Han har ikke forandret seg.
Du elsker ham, Esther.
Sverg ved din kjærlighet til ham-
- at du aldri vil fortelle at du har sett oss.
Får han aldri vite det?
La ham huske oss slik vi var.
Lov meg det.
Jeg har ikke noe annet å håpe på.
Bare dette.
Jeg lover det.
Da er jeg fornøyd.
Vent!
Messala finner dem nok.
Jeg ber om at han vil løslate dem.
Det gjør han.
Han har livet sitt kjært.
Han kan ikke sette dem fri.
Hva mener du?
- Jeg har sett dem. - Sett dem?
Hvor?
Når?
De var døde.
Når var det?
Når?
I fengselet.
Da jeg ventet på nyheter om far.
Hvorfor har du ikke sagt noe?
Jeg klarte ikke. Ikke til far heller.
Jeg tenkte at hvis du så Messala...
Din søken er over, Juda.
Det er over.
Over?
- Juda. - Over?
Glem alt om Messala. Dra tilbake til Roma!
PAUSE
Mine herrer og offiserer.
Tapre forsvarere av Romas imperium, kan jeg tre nærmere?
Selvsagt.
For en uventet ære, sjeik.
Meget vennlig av deg, tribun.
Dere spør dere sikkert hva jeg ønsker.
Som dere vet er jeg den fødte spiller.
Lekene nærmer seg.
Jeg lar de hvite hestene mine løpe mot tribunens ubeseirede svarte.
Jeg vil spille på mine egne hester.
Ubegrenset innsats?
Jeg vil gjerne vedde.
Hva er oddsene?
Vent, mine herrer og edle beskyttere.
Tillater dere at jeg setter meg?
Sitt ned. Hva er innsatsen?
Gi araberen en stol.
En benk, fort.
Mange takk.
Tusen dinarer.
To tusen.
Ikke vær utålmodige.
Det er penger nok til alle.
La oss prate om odds.
Tribunen har jo vunnet ofte. Hva sier dere, mine herrer?
To til en.
Edle romere og verdensherrer, hvor er det blitt av motet deres?
Jeg kan få bedre odds ute på gaten.
Tre til en.
La oss være rimelige.
I løpet av fire år har tribunen vunnet fire seire.
Vent litt.
Vi vet at du har gode hester, men hvem er kusk for deg?
Nevnte jeg ikke det?
Det er prins Hur.
Juda Ben-Hur.
Prins Hur.
- Han ble jo sendt til galeiene. - Han er tilbake igjen.
Tilbake? Umulig.
Den guddommelige Tiberius er nådig.
Vel?
Tør ingen satse på tribunens seier over en jødisk galeislave?
Jeg skulle nok ikke ha kommet.
Og du, tribun, vil du gi meg fire til en?
Fire til en.
Bra, Messala.
Fire til en. Det er forskjellen på en romer og en jøde.
Eller en araber.
Det var tapre ord.
La oss nå prate om veddemålet. Jeg vil satse...
Tusen talenter.
- Tusen talenter? - Nettopp.
Men hvis det er for mye...
Tusen talenter er helt greit.
Bra.
Vær snill med dem. Det har de fortjent.
Om bare menneskene var like gode som dere.
Husk det, Altair.
Det gjelder ni runder.
Aldebaran.
Hei.
Hørte du det, Rigel? Ni liv.
Min raske gutt.
Du skal ikke vinne løpet i første runde.
Det er siste runde som teller.
Du kan ikke vinne alene. Vent på de andre.
Klippefaste Antares.
Som en klippe.
Du er ankeret vårt.
De er like glad i deg som i meg.
Jeg tilhører familien nå.
Hvil dere.
I morgen drar vi inn til byen.
Hvis den nye stattholderen ser deg beseire Messala, vil Roma høre det.
Er Pilatus her?
Ja, han er klar til å plage oss.
Men du skal vise hva vi duger til.
Jeg vet bare at jeg må beseire Messala.
Pass på åket.
Løsne stroppen.
Tilgi meg min hevntørst, Gud. Jeg har tatt min beslutning.
Jeg overgir mitt liv i dine hender. Gjør akkurat som du vil med meg.
Davidstjernen vil skinne for ditt og mitt folk.
Og den vil blende Romas øyne.
De er klare.
Klar, av gårde!
Rolig.
Nummer fem?
Hvor er nummer fem?
Dagen er kommet, Juda. Nå står det mellom oss to.
Ja, dagen er kommet.
Juda!
Han kjører i en gresk stridsvogn.
Ikke la ham komme innpå deg, Juda.
Hill, Jupiter. Skjenk meg seier.
Hold posisjonene!
God formasjon. Vakker linje.
Borgere, i keiser Tiberius' navn ønsker jeg velkommen til løpet.
Vi tilegner løpet hans og Romas ære.
Det Roma som dere alle hører til.
La oss hedre dem som skal kjøre i dag.
De er kommet fra Alexandria.
...Messina...
Kartago.
Kypros.
Roma.
Korint.
Aten.
Frygia.
Og Judea.
Vinneren får en seierskrone.
La løpet begynne!
Hill, Cæsar.
Hiil, Caesar!
Din hund.
Løp, barna mine!
Det romerske svinet!
Rolig, Antares. Nå.
Honnør.
En storslått seier.
Du er folkets gud.
For øyeblikket.
La oss tilbe deg.
Med dette kroner jeg deres gud.
Jeg har et budskap til deg fra Roma.
Må du få et langt liv, Arrius, og ha fornuft til å leve det.
Vi kan ikke vente, tribun.
Han kommer...
Vi kan ikke vente lenger.
Han kommer.
Jeg har sendt bud etter ham.
Hvis vi skal redde livet ditt, må vi sette i gang nå!
Forstår du?
Dere får ikke kutte av meg bena før jeg har snakket med ham.
Jeg vil ikke møte ham som krøpling.
Nei!
Jeg sa det jo, Drusus.
Her kommer han.
Din seier er komplett, Juda.
Løpet er vunnet. Fienden er knust.
Jeg ser ingen fiende.
Hva er det du ser?
Et usselt dyrs sønderknuste kropp?
Det er fremdeles nok igjen av meg som du kan hate.
La meg hjelpe deg...
Du tror at moren og søsteren din er døde.
Og at løpet er over.
Men det er ikke over, Juda.
De er ikke døde.
Hvor er de?
Let etter dem...
...i de spedalskes dal.
Hvis du klarer å kjenne dem igjen.
Det fortsetter.
Det fortsetter, Juda.
Løpet...
Løpet er ikke over...
Kan man komme ned dit?
Er du gal? Hold deg unna.
Min gode mann.
Jeg leter etter to kvinner. Mor og datter.
Det er mange kvinner her.
De er av Hur-slekt.
Her bruker vi ikke navn.
Er det til dem?
- Hvorfor sa du at de var døde? - De ba meg om det!
Ikke svikt troen. Ville du gjort dette for dem?
Får jeg ikke se dem?
Nå kommer de!
Vis dem din kjærlighet. La være å se på dem!
La dem være, som om du aldri kom hit.
Har Juda det bra?
Er han lykkelig?
Ja, han har det bra.
Ikke vær bekymret for ham.
Han har det bra, Miriam.
Gud være med deg.
De er borte.
Vi kan gå tilbake.
Tilbake til hva?
Deres eneste glede er troen på at du husker dem slik de var.
De vil at du skal leve ditt eget liv.
Glem alt du har sett her.
Glemme det?
De er jo som levende døde.
Hvordan kunne du la dem ende her?
Jeg må snakke med dem.
Nei, Juda.
Tenk deg om, Juda. Det vil knuse dem å se deg her!
Juda!
Juda.
Jeg har funnet ham. Gutten har blitt en mann.
Han er virkelig Guds sønn.
Løftet ble oppfylt.
Du har funnet lykken, Balthasar.
Livet har svart deg.
Gud har gitt meg et svar.
Bli med meg.
Da romerne førte meg til galeiene, holdt jeg på å dø av tørst.
En mann ga meg vann.
Det reddet livet mitt.
- Jeg burde ha spyttet det ut. - Nei.
Jeg er fremdeles tørst.
Kom og hør på ham.
Jeg har noe uoppgjort med Roma.
Du søker din egen død.
Adjø, Juda.
Du har sendt bud på meg?
Jeg håper jeg kan gi deg en god konklusjon til seieren din.
Jeg har nyheter fra faren din.
Jeg viser ham ære.
Du er blitt romersk statsborger.
Har du ikke noe å si til det?
Jeg kommer fra den steinete dal der moren og søsteren min holder til.
Det er Romas skyld at de er spedalske uten håp.
Det ble begått en stor urett.
- De er mitt kjøtt og blod. - Roma har merket oss.
Messala har fått sin straff.
Jeg kjente Messala før Roma fordervet ham.
Roma knuste både Messala og min familie.
Der det er storhet, stor makt eller store følelser-
- er feilgrepene også store.
Men vi lærer av feilene våre.
Nå tilbyr Roma deg en storslått framtid.
Det er andre stemmer.
Arrius venter deg i Roma.
Han ville sagt, slik jeg sier nå-
- at du ikke skal korsfeste deg selv på gammelt hat og umulig lojalitet.
Fullkommen frihet fins ikke.
Den modne mann kjenner sin verden.
Vår verden av i dag er Roma.
Det er din verden, Arrius.
Jeg heter Juda Ben-Hur.
Jeg kom her med vennskap i tankene.
Men når jeg går opp den trappen, blir jeg Cæsars forlengede arm.
Jeg skal knuse alle tegn på opprør.
Altfor mange små menn prøver å true Romas makt.
Du er dette folkets helt.
De ser på deg som en guddom.
Hvis du blir her, må du ta del i tragedien.
Det gjør jeg allerede.
Gi den tilbake til Arrius.
Jeg setter ham for høyt til å kunne bære den.
Selv ikke for Arrius' skyld vil jeg kunne beskytte deg her.
Du utgjør en altfor stor trussel.
Forlat Judea.
Nå er du advart.
Juda!
Jeg fryktet du aldri kom hjem igjen. Så mye kunne ha hendt deg.
Nå er du her igjen.
Faren din venter på meg.
Hvor er han?
Hva har du i sinne?
Hvil deg nå, Juda.
La hodet ditt få et par timers fred.
Fred?
Kjærlighet og fred.
Tror du ikke jeg lengter etter det?
Men hvor finner man det?
Hvis du hadde hørt den mannen...
Det sa Balthasar også.
Han er mer enn Balthasars ord.
Stemmen hans var lavmælt, men inntrengende.
Det var mer enn en stemme.
Han er mer enn et menneske.
"Salige er de barmhjertige, ty de skal vises barmhjertighet.
Salige er de som stifter fred, ty de skal kalles Guds barn."
Guds barn?
Ute i den dødsdalen?
Hver eneste mann i Judea er uren, og vil forbli uren-
- til vi har vasket vekk tyranniet.
Vi må vaske landet rent.
- Med blod? - Ja, med blod!
Jeg vet det finnes en lov i livet.
Blod avler blod, slik hunder avler hunder.
Død vil føre med seg mer død, som gribber avler gribber.
Men den stemmen jeg hørte, sa: "Elsk deres fiender.
Gjør godt mot dem som hater dere."
Kommende slekter må lide.
Slik du får oss til å lide!
Skal vi da ikke ha noe felles?
Selv ikke kjærlighet?
Jeg kan ikke leve uten å ha deg i mitt hjerte.
Men jeg vet...
...at alt jeg kommer til å gjøre, vil volde deg sorg og smerte.
Du må glemme din kjærlighet til meg.
Det var Juda Ben-Hur jeg elsket. Hvor har han tatt veien?
Du er blitt som dem du ville knuse. Du gjengjelder ondt med ondt.
Du har blitt som Messala.
Jeg har mistet deg, Juda.
Kom ikke nærmere.
Hva gjør du her?
Jeg har ventet på dere i hele natt.
Hva har hendt?
Hvor er Tirza?
Bare legg maten fra deg.
Jeg kommer nærmere. Ikke vær redd.
- Hva gjør du? - Ikke vær redd.
Jeg har hørt mannen fra Nasaret.
Guds ord er i alt det han sier.
- Ikke kom nærmere. - Hans hånd er strakt ut mot oss.
Han er på vei til Jerusalem. Vi kan finne ham der.
Ta med Tirzah og vi kan finne han sammen.
Tirza ligger for døden.
Bare la maten ligge.
Det er Juda!
Hvorfor fortalte du ham det?
Ja, Juda!
Ikke kom nærmere!
Mor.
Vent, mor.
La meg prate med deg.
Vær så snill.
Kom ikke nærmere!
Nei, Juda, min sønn...
La meg prate med Tirza.
Tirza ligger for døden.
Hvis de kan møte Jesus fra Nasaret, vil de forstå at livet er evig.
Man trenger ikke frykte døden hvis man bare har tro.
Jeg vil ta dem med til ham.
Nei!
Gud, nri!
Nei, min sønn...
Mor...
Hvor er Tirza?
Nei, Juda.
Juda, nei.
Du må ikke gå inn til henne.
Vær så snill.
Kjære sønn.
Jeg er redd.
Det er det ingen grunn til.
Verden er mer enn det vi vet om.
Tirza, det er Juda.
Nei.
Nei, la være, Juda...
Gi en slant til den blinde?
Gi en slant til den blinde.
- Hvorfor ligger gatene øde? - Alle følger med på rettssaken.
- Almisser? - Rettssaken? Hvem sin rettssak?
Den unge rabbineren fra Nasaret.
Det kan da ikke stemme!
Hva har han gjort?
Ingenting så vidt jeg vet.
Hjelp en blind mann.
Se der! Spedalske!
Vekk med dere!
Gå vekk!
Spedalske!
Hvordan kunne dette skje?
Jeg kjenner den mannen.
Er det ingen som kan hjelpe ham?
Ikke vær hard med ham.
Vis ham nåde.
Til tross for smerten, virker han fredfylt.
Pass på dem, Esther.
La oss gå tilbake.
Tenk at det skulle bli slik...
Jeg hadde håpet...
Det er ikke din skyld, Esther.
Hill deg, jødekonge.
Det var dette du fikk ut av din søken.
Han ga meg vann og mot til å leve videre.
Hvorfor skal han ende slik?
Han har påtatt seg våre synder.
Det var derfor han ble født...
...i den stallen hvor jeg i sin tid så ham.
Det var derfor han kom til verden.
For å dø på denne måten?
Det er begynnelsen.
Jeg har levd for lenge.
Det var som om han bar verdens smerte i korset sitt.
Det var så fryktelig, men nå føler jeg ingen frykt mer.
Det blir visst uvær.
For et forunderlig mørke.
Og fremdeles er det dag.
Livet hans er over.
Hva er det?
Denne opprivingen.
En forferdelig smerte...
Jeg kan også kjenne den.
Miriam!
Jeg trodde at...
Miriam.
Hånden din!
Tirzah.
Miriam.
Tirzah.
Jeg så på da han døde.
Han sa: "Far, tilgi dem.
De vet ikke hva de gjør."
- Selv da. - Selv da.
Stemmen hans tok sverdet vekk fra min hånd.
SLUTT
[Norwegian]